Okej. Det är okej.
Ta den.
Kolla.
- Åh, gud. Snälla. - Jisses.
Snälla.
Det är en djärv plan, mr White.
Är du säker på det här?
Ja.
Ser du?
- Vad minns han? - Inte mycket.
Han var uttorkad och desorienterad-
- men så fort han fick i sig vätska blev han bättre.
- Men... Han vet var han är? - Ja, absolut.
Men han verkar ha tappat de senaste dagarna.
Gå in du. Jag tror att han är vaken.
Gode gud.
Walter.
Förlåt.
- Kom här. - Du känner igen mig, va?
Ja, min son. Jag känner igen dig. Kom och ge mig en kram.
Det är så skönt att se dig.
Hur mår du?
Bättre. Jag... Jag mår bra.
Alltså, jag...
Jag minns ingenting av de senaste dagarna...
...men annars mår jag bra. - Herregud, Walt.
Vilken dag.
Morbror Hank har varit inblandad i en skottlossning.
Skottlossning?
Han dödade en knarklangare. Morbror Hank knäppte honom.
- Men gud. Är han okej? - Absolut.
- Var hände det här? Hur? - Walt, det är okej.
Alla mår bra. Allt ordnar sig.
- Och de vet inte varför? - Nej.
Men de ska ta en massa prover, så...
Men vad kan det vara? Hur illa är det?
Jag...
- Det är ingen idé att spekulera. - Okej, men vilken affär var det?
Var det någon stor? Som, typ, en kedja?
- Marie. - Jag... Missförstå mig rätt.
Det är verkligen toppen att han är tillbaka, och att han mår bra.
Men, jag menar...
Han... Naken?
Han var naken.
Naken. I en mataffär.
Det var inte Whole Foods, va?
Oavsett så k ommer jag över så fort jag kan.
Nej, nej. Ta det lugnt, Marie. Hur är det med Hank?
Ja, jag skyndade mig dit, och hann träffa honom-
- i säkert 30 sekunder innan de tog in honom.
Man tycker att han åtminstone borde få gå hem i tid-
- en dag som denna.
Ja, men hur mår han? På riktigt?
Hank?
Han är oövervinnerlig, vet du väl.
Jag sade vem jag var, och bad honom vända sig om.
Jag såg då att det var mr Salamanca-
- och noterade att han hade en färsk skottskada i magtrakten.
- Han hade redan blivit skjuten? - Ja, sir.
Jag bad honom hålla upp händerna.
Men mr Salamanca kastade sig mot bilen-
- och sköt mot mig med vad som såg ut att vara ett M16-gevär.
Jag besvarade elden och sökte skydd-
- eftersom mr Salamanca fortsatte att skjuta mot mig.
När han laddade om fick jag in en bra träff.
Agent Schrader-
- varför var du där själv, utan backup?
Jag hade inte räknat med mr Salamancas uppdykande.
- Jag höll på med en annan sak. - Vad då?
En familjeangelägenhet.
Jag antar att du letade efter din svåger?
- Din svåger? - Ja, sir. Men han är återfunnen nu.
Han mår bra. Det var bara ett missförstånd.
Men han hade saknats i några timmar-
- och eftersom han är sjuk, blev familjen väldigt orolig.
Jag pratade med några bekanta för att se hur han hade rört sig.
Monte Carlon tillhörde en av hans gamla elever-
- en Jesse Pinkman.
Jag spårade mr Pinkmans bil när mr Salamanca plötsligt dök upp.
Och den här Pinkman? Vad gjorde hans bil där?
- Har du kollat upp honom? - Nej, men vi jobbar på det.
De är precis som Jehovas Vittnen. De ger aldrig upp.
Men, varför slår de inte bara in dörren?
- De måste ha sannolika skäl. - Sannolika skäl?
Vad har du gjort? Rånat en bank?
Jag sade ju att det var allvar.
- Jag är, typ, laglös. - Okej.
Nu kör vi.
Herre jisses!
Du är Willy Wonka. Och det är jag som fått guldbiljetten.
Ta mig ombord på din magiska båt. Låt oss segla nerför meth-floden.
Var har du PSE: T?
Det är P2P. I den behållaren har du metylaminet.
Det behövs inget PSE. Kom igen. Hjälp mig nu.
Inget PSE?
Kom här, min vackra. Jag ska vara snäll emot dig.
Herregud. Bara ta den här.
Men du kan inte bara göra dig av med det.
- Det är helgerån. - Det är därför vi är här.
- Du såg väl polisen? - Visst.
Kan vi inte fixa en laddning att ta med oss?
- Lite färdkost? - Glöm det.
- Allt måste bort, okej? - Du är skyldig mig en tjänst.
Jag har inte glömt att du satte mig i klistret.
Gud, Badger!
Sluta jävlas.
Okej?
Okej.
Gode gud.
- Okej, det var allt. - Det här var ett dumt beslut.
- Kan vi lita på den där killen? - Absolut.
Han är min kusin.
- Ska vi säga 500 dollar? - Vi kan säga 1000.
Tusen dollar? Ska du köra till Seattle, eller?
Det är inte sträckan, utan lasten.
Allt jag har på mig är...
...560 dollar.
- Vet du vad? - Du... Nej...
Clovis, han betalar resten sen.
Han är god för det. Han är en bra kille.
- Så du är en bra kille? - Ja, det är jag.
- Du ska få 500 till sen. - Fem hundra till.
- Och det är ett löfte, okej? - Okej.
Jag räddade dig, grabben. Jag gick i god för dig.
Så vad ska du göra nu?
Jag ger dig två timmar-
- och sen ringer jag från en telefonautomat.
Uppge inte ditt eget namn.
Självklart inte. Jag ska göra som du vill, men varför?
Varför gör du så här?
De behöver sannolika skäl. Jag ger dem det.
Vad är det sista du minns?
Jag var på väg hem.
Tror jag.
- Och... - Minns du att du kom hem?
Du kom in och jag frågade varför du var andfådd.
Minns du inte att du pratade med mig när jag låg i badet?
Nej, jag är ledsen.
- Något annat? Lösryckta bilder? - Nej, jag...
Jag gick längs en landsväg, eller en motorväg-
- med massor av strålkastare-
- och jag minns att jag var rädd.
- Det är allt. - Okej. Tack.
Jaha, vi har goda nyheter i alla fall.
Enligt hjärnröntgen finns det inga metastaser.
Så cancern har inte spridit sig till hjärnan?
- Nej, det ser riktigt bra ut. - Tack, gode gud.
Så, vad var det då?
- Inga tecken på stroke. - Och under omständigheterna...
...har du bra blodvärden.
Så vad menar ni? Vad var det som hände?
Ärligt talat, så-
- vet vi faktiskt inte.
Ursäkta mig. Jag vet att det inte är mitt område-
- men kan det ha att göra med alla mediciner jag äter?
Jag tar medel mot illamående, mot hosta-
- mot ditten och datten. För att inte nämna cellgifterna.
Och nu när jag inte tagit dem på några dagar-
- mår jag faktiskt mycket bättre.
Ja, när vi packar upp medicinerna-
- följer det med kilometerlånga bipacksedlar.
Sida upp och sida ner med varningar och biverkningar.
Exakt. Det kanske är förklaringen?
Vi ska absolut se över det.
Walt, jag har förstått att du varit stressad på sistone.
Stressad? Jag...
- Nej, jag tror inte... - Snälla...
Stressad är att underdriva.
Ja, jag antar att jag har haft mycket att tänka på, men-
- jag mår, som sagt, bättre nu.
Kan vi inte prata om när jag får åka hem istället?
Det kan nog dröja lite.
Dröja lite?
Jag tror faktiskt att vi ska göra en psykiatrisk utvärdering först.
Är det verkligen nödvändigt?
Jag vet att du inte vill stanna här.
Men vi måste vara säkra på att det inte händer igen.
VÄLKOMMEN, KABEL-TV ÖPPET D YGNET RUNT
HEMTREVLIGT BRA SERVICE
- Är det din sista? - Ja.
Bli klar snabbt.
Visa dina händer. Lägg dig på mage.
På mage nu! Rulla runt! Gör det nu!
Jag går, jag går.
Vad är det som pågår? Vad har jag gjort?
Jesse Pinkman?
- Vaddå? - Berätta igen.
Vad är det jag ska berätta? Vi festade lite bara.
Sedan i lördags? Festade ni i tre dagar i rad?
Satte på en ful brud och rökte prylar du fått från Tuco?
Jag känner ingen Taco-
- och jag sade verkligen inget om att röka på.
- Ni måste ha blivit hungriga. - Jag antar det.
- Köpte ni hämtmat? - Ja.
Varifrån då?
Beställde ni lite kinamat runt hörnet?
Nej, det gjorde vi inte. Vi köpte ostringar i automaten.
- Och jag hade lite snacks. - Ostringar och snacks?
- Du märkte inte att din bil var borta? - Inte förrän ni slog in dörren.
Och vem ska betala för det, förresten?
De lär ju kräva pengar av mig för det.
- Du svarade inte i telefon? - Den låg i bilen.
- Jaså? - Ja.
Vi hittade din bil, men det låg ingen telefon i den.
Har ni hittat min bil? Allvarligt?
Coolt. Narkotikapolisen rockar.
När vi ändå pratar om saker som är försvunna...
- Hade du något annat i bilen? - Som vaddå?
Som vaddå? Som... Jag vet inte. Som till exempel-
- 67920 dollar.
- De är inte mina. - Är de inte dina?
Han säger att de inte är hans, Gomey.
Konstigt, jag var säker på att de var dina.
- I mina drömmar. - Knarkpengar utan ägare? Tjusigt.
Du vet vad det här är betyder, Gomey?
En ny bil, minst.
Och vi behöver definitivt nya klubbtröjor.
Tur att Tuco redan är död.
Förlorade jag så mycket pengar skulle jag vilja dö.
- Vem är din chef, din lilla skit? - Va?
- Jag fattar inte. - Jag tror att du ljuger.
Jag tror att du kände Tuco Salamanca.
Din bil var där, eftersom du var där.
Tuco hade redan blivit skjuten när jag kom dit, men det visste du redan.
Vad är det du säger? Att jag har skjutit någon?
- Med, typ, en pistol? - Du?
Nej.
Du skjuter bara lösa skott i näsdukar.
Men jag tror att du vet vem som gjorde det.
Jag festade med Wendy, okej?
Ostringar och bonkande.
Nej, jag tror inte det.
Vi gör så här.
Vi pratar med ditt magra skrälle till flickvän.
Och vet du vad?
Jag har en känsla av att hon kommer att tjalla på dig.
Gå ingenstans.
Var är min läsk? Jag måste kissa, jag har lågt blodsocker.
- Jag är inte frisk? - Är du inte frisk?
Vad är det då? Har du penisabstinens?
Lider du av bonkus avbrytus?
Wendy, om du bara pratar lite med mig-
- ska du få både läsk och kisspaus.
- Berätta vad ni har gjort. - Vi har hängt ihop sedan i lördags.
Och ingen av er har lämnat rummet, ens för en minut?
Inte ens en sekund?
En sekund? Kanske. Jag vet inte.
Kanske? Lämnade Jesse rummet någon gång?
Det gjorde han, va?
Wendy, du klarar det här. Kom igen nu.
Wendy, Wendy, Wendy.
Du vill väl bara tillbaka ut på gatan, Wendy?
Eller hur? Jag känner dig.
Det var du i den där svarta bilen. Du bad mig sätta på en unge.
- Va? - Ungen med kryckor.
- Fotbollsspelaren. - Håll dig till ämnet nu.
Jesse kom över klockan 23 i lördags kväll.
Vi var tillsammans hela tiden i det där rummet.
Och det är allt jag har att säga.
Kom igen nu. Var är min läsk?
Bad du henne sätta på en fotbollsunge?
Lång historia, Gomey.
Den vill jag höra, men först måste vi släppa Pinkman.
Inte än. Jag vill testa en sak till på den lille skiten.
Och hur sover du på nätterna?
Bra. För det mesta.
Har du haft några återkommande tankar-
- som du inte kan bli av med?
Kanske skuldkänslor, eller förföljelsemani?
Nej. Ursäkta, doktorn, men...
Vad är egentligen meningen med det här?
Vi påbörjar en process, Walt.
- Vill du bli kallad Walt eller Walter? - Hur lång är den processen?
Vi har just träffats. Det kan ta dagar, veckor eller månader.
Allvarligt, doktorn. Jag mår bra.
Men...
Om vi verkligen måste göra det här, kan jag väl ändå vara utskriven.
Walt...
Minnesluckor är allvarliga saker.
Tänk om det händer när du kör bil?
Du kan hamna i en situation där du blir skjuten av polisen.
Vi kan inte skriva ut dig-
- förrän vi är säkra på att det inte händer igen.
Att du mår bra löser inte problemet.
Hur är det egentligen med sekretessen för er läkare?
Det är rätt enkelt. Utan ditt tillstånd får jag inte berätta något för någon.
Inte ens familjen?
Varken familjen, eller ens polisen. Inte för någon.
Enda undantaget är om du hotat att döda någon.
I så fall får jag berätta det för den personen, men ingen annan.
Och som psykiatriker följer du de reglerna strikt?
Ja.
Okej.
Jag hade aldrig någon minneslucka.
Jag kommer ihåg allt.
Sanningen är den-
- att jag inte stod ut en sekund till där hemma.
Jag behövde komma därifrån-
- så jag stack. Jag tänkte inte. Jag bara drog.
Jag gick tills jag inte orkade gå längre. Och då liftade jag.
Jag kom så långt som till Gallup-
- innan jag tyckte det var dags att åka hem.
Så...
Att vandra runt naken i en mataffär-
- var ditt sätt att verka trovärdig?
Att undvika frågor om varför du försvann?
Varför stack du? Vad flydde du ifrån?
Min fru är oplanerat gravid i sjunde månaden.
Min 15-årige son har en CP-skada.
Jag är en extremt överkvalificerad högstadielärare.
När jag jobbar, tjänar jag 43700 dollar per år.
Jag har blivit omsprungen av kollegor och vänner på alla områden-
- och inom 18 månader är jag död.
Och du undrar vad jag flyr ifrån?
Gomey, vill du vara så vänlig?
- Vad betyder det där? - "Ja".
- Ja, om han plingar. Annars nej. - Lägg av. Ni driver med mig.
Kolla på honom. Han vet inte ens vilken planet han bor på.
Señor-
- är vi på planeten Mars?
Är vi på Saturnus?
Är vi på Jorden?
Señor, är det fredag idag?
Är det måndag?
Tisdag?
Okej, han verkar ha koll. Nu kör vi.
Señor, var den här mannen hemma hos dig igår?
Señor, var han i ditt hus igår?
Killen här, han var väl hos dig?
Gjorde han affärer med din brorsson Tuco?
Señor, är du rädd för honom?
Nej, han är inte rädd.
Kom igen, farfar. Vill du hjälpa oss, eller?
Herregud.
Jag tar det som ett nej.
- Jag sade ju att han inte snackar. - Ja, ja.
Han höll tyst i 17 år på San Quentin.
Stroke eller inte. De här killarna hjälper inte polisen.
- Okej. Men det var värt ett försök. - Vi måste släppa Pinkman.
- Han är ändå bara en liten skit. - Menar du att du köper hans historia?
Jag köper den bättre än en historia som går ut på-
- att han skulle ha skjutit Tuco.
Pappa? Hej, pappa. Hör du mig?
Ja, nej. Det är ingen fara. Du, jag...
Vad? Gjorde hon? Nej, jag fick inget meddelande.
Faktiskt så har jag tappat min telefon, och har ingen ny.
Jag har varit väldigt upptagen. Fått mycket gjort.
Jag har faktiskt fått ett jobb.
Ja, ett datajobb. Som vi pratade om.
Ja, jag är eld och lågor.
Kan du hämta upp mig, tror du?
Jag är på stan och min bil är...
Nej. Det är ingen fara. Jag...
Jag ringer senare när du har...
Okej. Ja. Nej, jag...
Jag fattar, jag fattar. Okej. Hej då.
Tack.
- Så, vad gör vi nu? - Waffle House?
Waffle House låter bra.
- Telefonautomat? - Ja, mitt i ingenstans. Ingen ser mig.
Hur gick det?
Okej. För dig då?
De grillade mig en del, men släppte mig till slut.
- Så när får du komma hem? - Imorgon.
Vilka var det som tog dig? Narkotikapolisen? Vad sade de?
Jo, det var det som var grejen. Din vidriga svåger-
- tog mina reservpengar.
Dina vadå?
Mina reservpengar. Sextioåtta tusen, okej?
Han asgarvade. Nu äger jag, typ, 80 dollar.
Hur mycket vet han? Visste han att det var dina pengar?
Nej. Han vet inte ett skit. Planen fungerade.
Men jag har räkningar att betala, så jag är körd.
- Nämnde han mitt namn? - Nej, men tack för omtank en.
- Källaren, då? - Den är tömd.
Och husbilen?
Badgers kusin har den i sitt garage. Den är i säkerhet.
Kan han få igång den igen?
- Hur så? - Så att vi kan koka.
Vill du fortsätta? Allvarligt?
Vad har förändrats, Jesse?
737000.
Minus fickpengar...
Fickpengar.
- Förlåt, raring. Väckte jag dig? Nej, jag var vaken.
- Vill du ha lite flingor? - Visst.
- Är du okej? - Ja.
FÖRSVUNNEN HAR DU SETT DENNE MAN?
Southwest Aniline igen?
- Vad är det här? - Blå meth från tillslaget.
Tuco var inte min kompis mer än Charlie Manson var din.
- Labbet säger att det är kokt. P2P. - Jaså?
Så, vad tror du? Var det de där två som gjorde det?
Enligt labbet är det den renaste meth de sett.
I alla fall sedan den här.
- Krazy-8. - Ja.
Krazy-8, Tuco...
På något sätt hänger det ihop.
Det finns en enkel förklaring-
- men jag ser den inte, och det ger mig huvudvärk.
Det är för att du jobbar för hårt.
Det är dött här. Vi går och tar några öl.
- Klockan är 11 på förmiddagen. - Jag bjuder.
Bjuder du? Jisses. Är det redan Cinco de Mayo?
Överraskning.
Din luriga lille jävel.
Snyggt jobbat.
Tack, sir.
- Vad är det här? - Titta vad du får.
- Kolla. Den är toppen. - De fick till den bra.
- Du. - Varsågod.
- Tack, snälla. - Tack.
Vi har fixat en liten sak. Den är från oss alla.
Det hade ni inte behövt.
Åh, era sjuka jävlar. Jag älskar den.
Ska du dricka upp saften?
Nej, tack. Ta den du.
Det är du som ska dricka den.
Sköterskan sade att du behöver få i dig vätska.
- Jag är inte törstig. - Pappa. Drick.
Hej.
- Bättre sent än aldrig, va? - Hej.
Hur går det, kompis? Är du okej?
- Så du har fått lite presenter, va? - Ja, Marie kom förbi imorse.
De livar upp stället.
Jag stötte på Sky där nere.
Hon fixar en rullstol åt dig, din friåkare.
Berätta om skottlossningen.
Äh, jag gjorde bara mitt jobb. Det var över på några sekunder.
Så, Walt... Hur mår du egentligen?
Jag mår bra. Allvarligt, jag mår fint.
- Jaså? - Ja.
Läkarna kallar det-
- ett isolerat fall av tillfällig minnesförlust.
Jäklar.
- Vilket betyder icke återkommande. - Bra. Det låter ju riktigt bra.
Jag är glad att du är tillbaka. Du skrämde oss ordentligt.
Du, Hank.
Jag vet inte riktigt, men-
- att du letade efter mig, och utsatte dig själv för fara...
Jag kan inte ens börja beskriva hur ledsen jag är.
Nej, nej. Oroa dig inte för det.
På stationen behandlar de mig som en hjälte.
De fixade en fest och bakade tårta och allt, okej?
Du borde försvinna oftare.
Jag skojade bara. Gör inte det.
Titta vad jag fick. Titta här.
- Vad är det för något? - Det är killens tandgarnityr.
- Garnityr? - Ja.
Man har det över framsidan på tänderna.
Som en slags modegrej.
En del gillar sådant krimskrams.
- Wow, coolt. - Ja.
Du anar inte hur skönt det är att vara hemma.
- Jag lägger de här i tvätten. - Okej.
Älskling, jag...
Jag funderar på en tur till 7-Eleven. Vill du ha något?
En stor soda? En slickepinne?
Skyler, hör på mig nu.
Det kommer inte att hända igen, okej? Det lovar jag.
Jag är här. Jag är fortfarande jag-
- och allt kommer att bli bra.
Walt...
Har du en extra mobiltelefon?
En extra mobiltelefon?
Kvällen du försvann, kom du in till mig när jag badade-
- och du var upprörd.
Det verkade som något hade hänt.
Och så ringde din mobil.
Jag såg att du kollade numret. Sen reste du dig upp och försvann.
Ja.
Och när Hank kollade samtalslistorna-
- så fanns inte det samtalet med.
Inget inkommande samtal på den mobilen som jag känner till.
Det är... Det är konstigt.
Jag menar, jag minns ingenting-
- men jag vet säkert att jag inte har någon extra mobil.
Okej.